Що наразі відомо про Українську вакцину від COVID-19: 8 фактів

Вакцинація – це, без перебільшення, один із найвидатніших винаходів людства. Саме завдяки їй у світі існує поняття «колективного імунітету», котрий дозволяє захищати найуразливіших членів суспільства, яким такі ін’єкції протипоказані. Доречі, перша вакцина (препарат від натуральної віспи) була винайдена ще у 1796 році англійським лікарем Едвардом Дженнером. Показово, що ця хвороба припинила своє існування, її подолала вакцинація. Зараз, у часи виснажливої боротьби із коронавірусом, саме вакцина стала основним сподіванням людства на перемогу. Необхідні препарати були розроблені у рекордно-короткі терміни, і навіть, впроваджено новий їх тип – РНК-вакцини. А що ж Україна? Чи маємо надію на вітчизняну вакцину і у які терміни? Читайте далі.

1. Хто займається розробкою вакцини в Україні?

Восени стало відомо, що Директор Інституту біології клітини НАН України, професор Андрій Сибірний та його заступник, доктор біологічних наук Костянтин Дмитрук виграли гранти від Національного фонду досліджень України. Зокрема, на розробку вакцини проти SARS-CoV-2 Андрій Сибірний отримав 10 мільйонів гривень, а Костянтин Дмитрук – 5,1 мільйона гривень на розробку нового антибіотика, що прогнозовано повинен застосовуватись при лікуванні COVID-19. Паралельно з ними, роботу веде також професор Інституту мікробіології і вірусології НАН Микола Співак, спільно із приватними компаніями, та американською «Dia Prep System Inc» й українською «Діапроф-Мед», які курує професор і президент «Dia Prep System Inc» Михайло Фаворов.

2. Чи достатньо лабораторій?

Наразі Україна не виробляє жодної вакцини навіть із уже давно відомих. Всі препарати ми імпортуємо. Не вистачає у нас і лабораторій для таких розробок. Справа у тім, що до певного етапу дослідження вести можна, однак далі необхідні лабораторії так званого 4-го класу біозахисту (дослідження на тваринах), яких тут немає. Орієнтовна вартість такої лабораторії – 350 мільйонів доларів, та й закони України забороняють ввозити сюди трансгенних тварин, а лише на них можна тестувати вакцину (через сприйнятливість до людських хвороб).

3. Що з потужностями виробництва?

При наявній успішній формулі та технології, Україна має достатньо потужностей для продукування вакцин у промислових масштабах. Зокрема такі сучасні фармацевтичні підприємства як «Лекхім», «Індар», «Фармак», «Артеріум» теоретично готові включитися у виробничий процес.